poezii v3 |
Agonia - Ateliere Artistice | Reguli | Mission | Contact | Înscrie-te | ||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
||
![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||||
Articol Comunităţi Concurs Eseu Multimedia Personale Poezie Presa Proză Citate Scenariu Special Tehnica Literara | ||||||
![]() |
|
|||||
![]() |
agonia ![]()
■ mă simțeam ca un ciorap desperecheat ![]()
Romanian Spell-Checker ![]() Contact |
- - -
- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 2020-10-22 | |
poate că am uitat cartea deschisă la poezia asta
era un text narativ versificat din secolul nouă numai visul mă ține viu realitatea e o presupunere între fluxuri geopolitice de tancuri eu sunt urma de șenilă din urnele apusului țelul Marshall jcm800 la 11 în mâinile lui Steve Vai tremuratul catalepticilor bolnavi de sine din craterele orașelor rupte în frisonul morții acum un deceniu era un festival cu flori sonatine și reqviem-uri din blestematul apus peste sărăcia timpului mardi gras-ul sfinților when the saints go marching in pe stația Hubble se captau trompetele live de către un cosmonaut îndrăgostit de jazz porneau la un semn on air broadcast de neființe al negenerației oblăduite de miopul postsacerdot se făcea liniște în mine pârâitul boxelor gigantice de radio radia în crescendo un soi de vals al Dunării de la răsărit port urmele de șenilă învigorat acest vis nu mă mai poate adormi e frig la polul nord chiar dacă soarele răsare natura nu are voie să omoare umanitatea plânsul națiilor erupe în falsetto eu îmi pun perna în cap și închid telefonul.
|
||||||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||||||
![]() |
Casa Literaturii, poeziei şi culturii. Scrie şi savurează articole, eseuri, proză, poezie clasică şi concursuri. | ![]() | |||||||
![]() |
Reproducerea oricăror materiale din site fără permisiunea noastră este strict interzisă.
Copyright 1999-2003. Agonia.Net
E-mail | Politică de publicare şi confidenţialitate