poezii v3 |
Agonia - Ateliere Artistice | Reguli | Mission | Contact | Înscrie-te | ||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
||
![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||||
Articol Comunităţi Concurs Eseu Multimedia Personale Poezie Presa Proză Citate Scenariu Special Tehnica Literara | ||||||
![]() |
|
|||||
![]() |
agonia ![]()
■ mă simțeam ca un ciorap desperecheat ![]()
Romanian Spell-Checker ![]() Contact |
- - -
- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 2014-06-25 | |
E mai bine să știi că n-ai nimic de pus peste viață
că într-un fel totul se așază peste noi ca într-o îmbrățișare perfectă, în care simți mintea celuilalt gonind în mintea ta. Prin degetele lui se scruge lumea, nici eu nu am scăpare. În visul meu plouă și oamenii înfiază morminte, ajung să le iubească ca și când ar fi din trupul lor. Apoi le căsătoresc cu alte trupuri iar moartea respiră ușurată. Lumea pe care o știm noi se va sfârși când mamele își vor privi-n ochi fiii și fiicele și nu-i vor recunoaște. Dragostea pe care o știm noi se va sfârși când nu va mai fi niciun motiv pentru sărut. Când totul se va fi secat între oameni. Iubiții se vor descălța de pantofii lor și vor umbla pe sânge. Va fi singura lecție despre suprafață, despre credință și despre dragoste. Atunci, abia atunci toate lacrimile se vor întoarce în oamenii lor preferați.
|
||||||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||||||
![]() |
Casa Literaturii, poeziei şi culturii. Scrie şi savurează articole, eseuri, proză, poezie clasică şi concursuri. | ![]() | |||||||
![]() |
Reproducerea oricăror materiale din site fără permisiunea noastră este strict interzisă.
Copyright 1999-2003. Agonia.Net
E-mail | Politică de publicare şi confidenţialitate