poezii v3 |
Agonia - Ateliere Artistice | Reguli | Mission | Contact | Înscrie-te | ||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
||
![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||||
Articol Comunităţi Concurs Eseu Multimedia Personale Poezie Presa Proză Citate Scenariu Special Tehnica Literara | ||||||
![]() |
|
|||||
![]() |
agonia ![]()
■ mă simțeam ca un ciorap desperecheat ![]()
Romanian Spell-Checker ![]() Contact |
- - -
- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 2013-10-25 | |
Demult am cunoscut o femeie,
avea tatuat un înger pe coastă și era atâta lumină în tristețea lui că puteai să juri că de acolo Dumnezeu a început lumea. Câteodată îmi mai cântă seara, ca la instrumentul cărnii și din sărutul ei cresc catedrale răsturnate le poți demola căci mâine se fac iarăși, cărămidă pe cărămidă, ea le așează perfect. Te soarbe dintr-o înghițitură că-ți mai rămâne puțin până să descoperi că și-n golul tău e ceva prezent ceva care sudează insesizabil poate fi o pânză care începe din trupul ei, să te prindă delicat de la un capăt la altul la momentul cel mai nepotrivit să plângi ce ți-a rămas. Atunci știi că rugăciunea îți e ascultată când ea își întinde buzele ca peste un câmp minat balansând cu moartea pe ritmul liedurilor lui Haydn. Și Doamne, cum se joacă cu toată muzica.
|
||||||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||||||
![]() |
Casa Literaturii, poeziei şi culturii. Scrie şi savurează articole, eseuri, proză, poezie clasică şi concursuri. | ![]() | |||||||
![]() |
Reproducerea oricăror materiale din site fără permisiunea noastră este strict interzisă.
Copyright 1999-2003. Agonia.Net
E-mail | Politică de publicare şi confidenţialitate