poezii v3 |
Agonia - Ateliere Artistice | Reguli | Mission | Contact | ÃŽnscrie-te | ||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
||
![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||||
Articol Comunităţi Concurs Eseu Multimedia Personale Poezie Presa Proză Citate Scenariu Special Tehnica Literara | ||||||
![]() |
|
|||||
![]() |
agonia ![]()
■ PaÈ™adine în vers alb (73) ![]()
Romanian Spell-Checker ![]() Contact |
- - -
- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 2017-10-28 | |
e ploaia asta cu miros de fum
țipătul surd al tufănicii în pumnul neiertător poate picioarele mele înfășurate în bandajul noroios al toamnei pe care cândva o vedeam dintr-o poartă pe podul ce da să cadă în față ochii mei se acopereau de perdeaua densă gloanțele ciuruiau stropii castelul din imaginație și Mama se făcea icoană nu mai știam chipul cui atârna în perete vreo sfântă... Sfânta din mijlocul casei din mijlocul cerului?! dacă vreodată prea mult pe Dumnezeu Îl iubisem doar Îl înjunghiasem suntem noi la această masă în centrul zăpezii noi și iernile noastre care veșnic ne iau pe nepregătite e vina visului de Copil care n-a vrut să mai crească... n-a vrut... vina acestui pământ care miroase înfiorător de la fel astăzi știm: nu de la iarbă asta vine nici de la cuvinte e o foame imensă nestăvilită vina cui? te privesc în ochi și îți spun: n-am înțeles niciodată păsările care se hrănesc cu alte pă sări.
|
||||||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||||||
![]() |
Casa Literaturii, poeziei şi culturii. Scrie şi savurează articole, eseuri, proză, poezie clasică şi concursuri. | ![]() | |||||||
![]() |
Reproducerea oricăror materiale din site fără permisiunea noastră este strict interzisă.
Copyright 1999-2003. Agonia.Net
E-mail | Politică de publicare şi confidenţialitate